Jeg regner med dig, Aleksander.
Jeg ringer, når det er overstået.
INDONESIENS AMBASSADE KØBENHAVN
Hvilken kø er til visaansøgninger?
Den længst nede.
Rygepause.
Jeg kommer om et minut.
Visa.
Hej.
Dav.
I ser en ny terrororganisations værk. Beograd-fraktionen.
I går kl. 17 slog de til mod Indonesiens ambassade i København.
- Deres fjerde, nylige angreb. - Og deres første politiske handling.
Hvis det da er det. De tilslutter sig ikke en bestemt ideologi.
De har ingen krav. Der er noget, der ikke stemmer.
CIA vil have oplysninger om gruppen.
De har en hemmelig agent i gruppen.
Thomas Raimes med speciale i langsigtet, undercover-arbejde.
Han har været der i månedsvis som ekspert i falskneri.
- Han meldte angrebet for 2 uger siden. - Vendte han ikke tilbage med detaljer?
Han mødtes ikke med sin kontaktperson og har ikke kontaktet kontoret.
Så han er enten blevet taget eller dræbt.
Han identificerede lederen en af de sidste gange, vi hørte fra ham.
Milos Kradic.
Echelon-aflytningerne tyder på, Kradic har et møde i Amsterdam i morgen.
Dixon, Vaughn, I tager jer af overvågningen.
Kommer Kradic, så neutraliser ham og tag ham i forvaring.
Koordiner det med Jack, når han kommer. I styrer slagets gang herfra.
Og find ud af, hvad motivet var for at angribe ambassaden.
Det var det hele. Tak.
Sophia?
- Er det dig? - Det er rart at høre din stemme.
I lige måde. Tænk, at du ringer. Det er mindst...
Det er længe siden. Jeg flyver til LA. Jeg håbede, vi kunne ses.
Det vil jeg gerne. Skal jeg ikke møde dig i lufthavnen?
Det ville være dejligt.
- Jeg kommer i morgen tidlig. - Så ses vi der.
Hvornår har du sidst hørt fra Sophia?
- Ti år mindst. - Hvorfor kommer hun nu?
Det sagde hun ikke noget om. Er du sikker på, det er okay med dig?
- Hun kan blive, så længe hun vil. - Tak.
Hvem skal ellers fortælle mig alle de pinlige historier fra din barndom?
- Er du okay? - Ja, ja.
- Du virker ikke ret begejstret. - Nej, men det er jeg. Det er bare...
Sidst vi sås, var jeg i fængsel. Jeg ville nødig skuffe hende.
Gad vide, om hun kan kende mig.
Sophia.
- Undskyld. - Hvad er der sket?
Jeg havde ikke andre steder at tage hen.
Det er godt at se dig.
De sidste par uger har jeg haft det, som om nogen holdt øje med mig.
Jeg så de samme ansigter alle vegne.
Og i går aftes kom jeg tidligt hjem, og så var de hjemme hos mig.
De overfaldt mig, så snart jeg var inden for døren.
Hvad ville de?
- Det ved jeg ikke. - Tog de noget?
Det ved jeg altså ikke.
Da jeg kom til selv,
var hele huset ransaget, og de var væk.
Jeg kunne ikke blive der.
- Undskyld, jeg trænger mig på. - Det er fint nok. Du gjorde det rette.
- Hun bør hvile sig. - Ja.
Undskyld, vi måtte mødes under så triste omstændigheder.
Du er Nadias familie, så du er også min familie.
Jeg sørger for, der bliver passet på dig. Du skal ikke være urolig.
Tak.
Hun tog sig af Nadia, da jeg ikke kunne. Jeg må gøre gengæld.
Når jeg er tilbage på kontoret, kontakter jeg portugiserne.
- Alt for at hjælpe. - Vil du køre med?
Nej, tak.
Vi ses der.
Det skulle tage det værste.
- Det gør mindre ondt end sidst. - Det var godt.
Jeg har øget din dosis af lipoinsyre.
Du får nok lidt flere bivirkninger.
Du bliver ikke kureret, men det skulle sinke processen lidt.
Jeg har læst rapporter fra fra Røntgeninstituttet i Prag.
- Ud fra behandlingerne i Tjernobyl... - Det er noget helt andet, Jack.
Vi snakker ikke om alfa- og betapartikler, gamma- og neutronstråler.
Den bestråling, du fik i reaktoren,
er noget helt andet.
Så må vi lede videre.
Jeg har kendt dig i 20 år. Du er ikke en tøddel mindre stædig.
- Hvordan har Sydney det? - Fint.
Jeg kan huske, da hun startede i skole.
Tiden flyver bare forbi.
Jack, jeg har set masser af mennesker dø.
Jeg måtte se patienterne i øjnene, når jeg sagde, at de var dødsens syge.
Det med, at latter er den bedste medicin, er noget forbandet vrøvl.
Jeg går ud fra, du har en pointe.
Ren samvittighed -
det er noget, der virker.
Vi ved, hvordan det her ender.
Vi kan filtrere dit blod i evigheder, men vi kan ikke ændre resultatet.
Let din samvittighed, Jack.
Det tager mindst et helt liv.
Jeg siger ikke, du skal skrive dine erindringer.
Selvom de sikkert ville være værd at læse.
Læg forsigtigt ud.
Snak med din datter.
- Det er bedst, hun intet ved. - Jack, dine hemmeligheder
er ikke nogle, du kan holde for dig selv.
Vi har ventet i over en time. Tror du, Kradic kommer?
Det håber jeg.
Kender du ham fra før?
Jeg kendte den hemmelige agent, Raimes.
Fra CIA?
Vi var i opklaringsstyrken sammen.
Delingens skrappeste fyr.
Der skulle mere end kugler til at holde ham tilbage.
Vi ved ikke, om han er død. Han kan være taget til fange.
Er Raimes i live, havde han kontaktet os.
Der er Kradic.
Der er også en anden fyr. Brun jakke. Kan du se ham?
Det er Raimes.
Tror du, han arbejder for sig selv?
Du er blevet en smuk kvinde.
Helt anderledes fra den pige, jeg husker.
Du var så vred dengang.
Jeg ved, det er svært at tro - i hvert fald for mig -
men nu har jeg et hjem.
En familie.
Endelig føler jeg, at jeg hører til et sted.
Din far er en god mand.
Det kan jeg mærke.
Du må hellere hvile dig. Jeg kigger til dig i aften.
Nadia, vent.
Det er Skt. Marcos. Som børnehjemmet er opkaldt efter.
Mine gladeste minder stammer derfra, da jeg passede jer piger.
Den skal du have.
- Det kan jeg ikke. - Jo.
Det er min måde at sige tak, fordi du passer på mig.
Hej. Undskyld. Jeg testede en ændring af imageren.
- Du så lidt vild ud. - Der er et latent fingeraftryk her.
Jeg vil vide alt om den, der satte det. Og det bliver mellem os to.
Helt i orden.
Tak.
Far, Dixon og Vaughn har ringet.
De fandt Raimes. Han er i live. Han er sammen med Kradic.
Skyg Raimes. Afhør ham, når han er alene.
Jeg vil vide, hvorfor han ikke har kontaktet CIA.
Jeg giver dem besked.
Far?
Sig til, når Dixon og Vaughn har Raimes.
Det skal jeg nok.
Vi har målet.
- Han har bestilt en whisky. - Okay, så rykker I.
Undskyld, jeg så dig ikke.
Skål.
Vi er i Amsterdam. Er det det bedste sted, vi kan finde?
Nej, havde jeg valgt, ville vi være i en park
eller ved en smuk kanal.
Hvor skal du hen?
Sidst jeg så dig sådan, var i en bar i Bagdad.
- Marcus. Hvad laver du her? - CIA troede, du var blevet afsløret.
- Hvad sker der? - Bomben på ambassaden.
Du advarede om et angreb i Danmark for 2 uger siden, men så forsvandt du.
Hvorfor advarede du os ikke om bomben?
Jeg rapporterer senere. Kradic skal mødes med en...
- Vi skal bruge nogle svar. - I forstår det ikke.
- Så forklar det. - Hvorfor forsvandt du?
- Han er paranoid. Over radioen... - Der er andre måder.
Jeg er nødt til at rapportere. Lige nu er der to muligheder.
Enten gik din mission galt, eller også skiftede du side. Nå?
- Tror du, jeg forrådte jer? - Hvad siger du?
Jeg havde oplysningerne, men advarede jeg CIA, ville Kradic have anet uråd.
- Så du lod bare 15 mennesker dø? - Jeg havde god grund til det.
Sig frem.
Han vil have et nyt våben fra indoneserne. Til at forurene vandet med.
Det kan ødelægge hele økosystemer.
Kradic ved, hvor det er. Bomben var vigtig for at få fat i våbenet.
Det var et par liv i stedet for en halv million.
Det er ikke noget, du kan bestemme.
Du var der ikke.
Er jeg ikke tilbage om lidt, ved Kradic, at der er noget galt.
Ja, 15 mennesker omkom,
men får vi ikke fat i våbnet, er der flere hundredtusinde.
Lader du mig så gå eller hvad?
Det bestemmer du.
Kradic vidste, indoneserne havde en prøve, men ikke hvor.
Han bombede ambassaden for at stjæle information.
Reglerne siger, at sprænger der en bombe,
skal hemmelige oplysninger overføres til andre servere.
- Derfor eksplosionen. - Han må have opsnappet oplysningerne.
Stedet må være angivet i filerne.
Han ved, hvor det er. Han samler folk til at stjæle det.
Myndighederne nægter, at deres oplysninger blev afsløret.
Hvad skal de ellers sige? Siger de, at de har det, krænker de traktaterne.
Vi kommer ingen vegne. Vi kan kun lade Kradic føre os til våbnet.
Vi uskadeliggør ham, før han bruger det.
Hvad er din taktiske mening?
I den her situation er det bedst at holde agent Raimes aktiv.
- Ja. Du og Vaughn skygger ham. - Ja.
Se lige til Raimes.
Se. om han er okay.
- Vi giver dig en mikrofon. - Nej. Kradic tjekker den slags.
Med en mikrofon ringer alle klokkerne.
Vi ændrer på den. Han finder ingen sendere.
Det tager lidt tid. Jeg støder ind i dig og giver dig den.
Vi ses i baren om ti minutter.
Vent.
- Hvem er mødet med? - En hacker. Linus Halsey. Hvorfor?
- Ved Kradic, hvordan han ser ud? - Vil du tage hans plads?
Dine chancer er bedre, hvis du har en allieret derinde.
Fint, men skynd jer. Han kommer om en time.
Hvad fanden? Hvor blev du af?
Nu skal du høre. Whisky på tom mave er ikke så smart.
- Hundser han med dig? - Han venter.
Du er en værre tøsedreng. Kom, så går vi.
Jeg tjekker, om CIA har en fil om Halsey.
Er der et billede, kan vi køre det gennem Interpols biometriske skanner.
Skynd dig. Der er ikke ret meget tid.
Mr. Sloane, sir.
Her er det baggrundstjek, du bad om. Sophia Vargas.
Du skal nok gå direkte til den sidste side.
- Tak, Marshall. - Selv tak.
Jeg fandt hackeren, Halsey. En MIT-kandidat
med eksamen i ikkelineær kryptoalgoritme og stokastisk systemanalyse,
for kalder de det "afkodning", kan de ikke tage 30.000 for kurset.
Jeg er koblet til Amsterdams overvågningssystem.
Jeg tjekker databasen for hotelreservationer.
Dér. Hotel Ruisseau. Ikke så langt fra, hvor de er.
- Jeg har fundet Halsey. - Okay.
Når du har ham, rykker jeg ind.
Hvad sker der?
Dixon, vi har kurs mod dig.
- Jeg kunne godt tage ham. - Det ved jeg.
Hej. Godt gået med Hotel Ruisseau. De fik Halsey.
- Tak. Vi gør vores bedste. - Du er nok i godt humør.
- Det er jeg vist. - Så det gik godt med Sophia?
- Ja. Jeg har savnet hende. - Det er længe siden.
Jeg var helt anderledes dengang. Du ville ikke kunne kende mig.
- Det tror jeg nu nok. - Nej. Jeg var vild og blodig.
Jeg ved ikke, hvad hun så i mig. Hun sagde altid, jeg var noget særligt.
Flere år efter børnehjemmet var det det eneste, jeg klamrede mig til.
Der var en et sted, der troede på mig.
Du er heldig, at du havde en.
Ja.
Hvorfor er du kommet? Ud med sproget.
Jeg ved ikke, hvad du mener.
Jeg ved alt om José Pedraza.
Jeg ved, politiet i Argentina fandt hans lig. Jeg ved, de fandt et fingeraftryk.
Men de fandt ikke ud af, hvis det var.
- Jeg gjorde. - Han gjorde pigerne fortræd.
Og det var mig, der ansatte ham som vagt.
Jeg anede ikke noget.
- Gjorde han Nadia noget? - Han prøvede.
Han fik ikke chancen igen.
Jeg ved godt, det var forkert, men det var mine børn.
Ja.
Jeg havde gjort det samme.
Men det var ikke noget svar.
Jeg ville bare beskytte Nadia.
Da hun kom til mig som spæd, var hun i fare.
Jeg gav hende efternavnet Santos, så ingen kunne finde hende.
Dem, der overfaldt mig i Lissabon,
var ikke ude efter mig.
De ledte efter Nadia.
De ville vide, hvad jeg havde kaldt hende.
- Hvad fortalte du dem? - Ikke noget.
Hvorfor sagde du det ikke til Nadia?
Da jeg så hende og hendes søster... Og dig..
Hun fortjener den lykke, hun har fundet.
Jeg kunne ikke bringe al den smerte tilbage i hendes liv.
Bare rolig.
Nu kan jeg passe på hende.
Hvordan ved du det?
Fordi jeg ved, hvem der er ude efter hende.
- Ville du vise mig noget? - Se lige her.
Det er et nanogram Hydrosek -
en milliarddel af et gram - i en halv liter vand.
Ifølge min simulering næres giften af vandet.
Et gram Hydrosek, og Lake Michigan bliver til slam.
Det er altså helt utroligt.
På den onde måde.
Hvordan laver man det? Et afsikret, kemisk anlæg?
Med et kæmpe køleanlæg. Det begrænser mulighederne.
Giv mig et par timer.
Hvad er det?
En kopi af noget forskning, jeg laver for mr. Sloane.
Det er ikke... Fandens.
Hvad fanden tænker du på?
Det mente du helt sikkert høfligt.
Du bruger CIA's midler til at se Sophia efter i sømmene.
Jeg var bare forsigtig.
Jeg forstår det ikke, men Nadia har tillid til dig.
Du har vundet hendes tillid.
Hver gang du lyver for hende, bryder du det bånd.
Du må forstå, at jeg ikke siger det af hensyn til dig,
men af hensyn til min søster.
Der er ingen, der læser avis mere.
Der er alt for megen ulykke i verden.
Han er ikke bevæbnet.
Tag plads.
Dit rygte kommer dig i forkøbet.
Du er meget elskværdig.
Ilter, arrogant, hævngerrig og voldelig.
Forfængelig, smålig og løgnagtig.
Du glemmer talentfuld, fremragende og guf for øjet.
Også det. Det siges, at du er fremragende.
De siger, du er den bedste hacker i Europa.
Sådan lyder rygterne.
Men hvad gik der galt med Kroner-jobbet?
Kroner-jobbet. Hvad skete der?
Hvem fanden vover at kalde mig smålig? Du kan fandeme rende m...
- Der gik ikke noget galt. - Hvorfor hader han dig så sådan?
Jeg gjorde, som vi aftalte. Til mindste detalje.
Hør her, din nar. Jeg finder mig ikke i, at du røvrender min partner.
Han gav mig 10.000 for lidt.
- Kroner snød ham for 10.000 euro. - Kroner glemte at betale mine 10.000.
Derfor behøver han jo ikke hade dig.
Du har tre ringe tilbage i et øre. Hvad skete der?
- Efter han snød mig... - Han hackede sit kort til at købe ludere.
...hackede jeg hans kreditkort
og brugte præcis 10.000 euro på en masse unge, letbenede damer,
før jeg sendte hans kone regningen.
Gu gjorde jeg så.
Vi rejser om en time. Aleksander, sig til de andre, vi ses på Teuge flyveplads.
Ville du tale med mig?
Jeg tænkte,
at den transmission fra ambassaden, som Kradic opsnappede...
Det, han installerede, skulle jo fysisk placeres på adressen.
- Jeg er ikke med. - Det er risikabelt at hente senere,
så vi kan gå ud fra, at oplysningerne ligger på det.
Så vi kan måske få fjernadgang
og downloade samme oplysninger som Kradic.
Hvis indoneserne da ikke har fundet og fjernet det.
Det er et forsøg værd. Jeg sætter Marshall til det.
De brugte årtier på at udvikle det,
og så snupper du det med en brevsprætter.
Hvad snakker du om?
Du aner overhovedet ikke...
Jeg plantede det til at styre medicinen i dit blod.
Jeg har forklaret dig hele proceduren.
- Har du? - Ja.
Det kan jeg ikke huske.
Vi talte om, at hukommelsestab kunne være en bivirkning.
Jeg implanterede også en til i læggen på dig.
Det kan du heller ikke huske, vel?
Min stilling...
Mit job... Den bivirkning går ikke.
Jeg kan justere din dosis.
Men din tilstand forværres hurtigere, end jeg havde ventet.
Har du tænkt mere over det, vi talte om? Om Sydney.
Sydney har måtte så meget igennem i livet...
Alt for meget for en så ung pige.
Jeg vil ikke belaste hende med min sygdom. Det er ikke retfærdigt.
Ærlighed er retfærdigt.
Du vil ikke altid kunne beskytte hende.
Hun må høre sandheden, før det er for sent.
Du er ikke enig med mig.
Om ambassaden?
- Jeg var der ikke. - Jeg var fanget.
Så jeg traf et valg.
Var der civile tab? Ja.
Ville jeg gøre det igen?
Helt sikkert. Det er den slags tab, vi accepterer.
De er tab i den kamp, vi kæmper.
Du skuffer mig. Det forstod du jo godt engang.
Det er længe siden. Nu er tingene anderledes.
Hvad skete der? Fandt du Gud?
På et tidspunkt.
Nej, jeg blev gift.
Fik børn. Det ændrer man sig af.
- Du mener, man bliver svag. - Jeg mener, man ved mere.
Man får et andet perspektiv.
Måske har vi brug for folk, der kan tage de tunge valg, opveje mange mod få.
Jeg ved bare, at hver gang jeg tænker på de 15 på ambassaden,
tynger det mig.
Hvor mange børn har du?
En datter, Robin, og en søn, Steven.
Og den heldige dame?
Min kone blev dræbt for et par år siden.
Hun var offer i det, du kalder den kamp, vi kæmper.
TEUGE FLYVEPLADS
Sørg for, at flyet er klar til afgang.
Bare der er varmt, hvor vi skal hen.
Vi er et kvarter forsinket. Det må vi indhente under flyvningen.
Vaughn siger, Kradics mænd lige er kommet til flyvepladsen.
Marshall tjekkede den indonesiske ambassade.
- Min far havde ret. - Vi fandt en kilde til Hydrosek.
Det fremstilles på en fabrik i Peru.
Kradic slog os. Han må have haft folk på plads allerede.
For fire timer siden brændte et af laboratorierne.
Vi mener, at Kradics mænd brugte det til at stjæle Hydrosek.
Det passer meget godt. De bruger en ulykke til at opnå det, de vil.
Nu de har det, er spørgsmålet, hvor de har tænkt sig at bruge det.
Kradic arrangerer sikkert et møde med dem, der stjal det for ham.
Det bedste, vi kan gøre, er at holde Dixon på plads.
Det var alt.
Ellers andet?
Jeg ved, vi sagde, det var mellem os to, men tiden er inde...
De personlige overvejelser har tynget mig.
Vi må fortælle dem sandheden.
Ja, det ved jeg. Du har ret.
Jeg er bange for, Nadia allerede er i fare.
Tanket og klar til at flyve os over grænsen.
Hent tingene. Vi smutter nu.
- Jeg er klar. - Værsgo.
Kradics seks folk er på vej til flyet.
- Er agent Dixon stadig på plads? - Ja.
Hvad sker der?
Outrigger. Jeg er klar.
Jeg har et bedre spørgsmål.
Hvem af jer to er agent Dixon?
Kom nu. Læg pistolen. Slap af.
Drop det! Aleksander opsnappede en transmission.
Du er jo paranoid.
Jeg ved, en af jer er agent.
- Er du bevæbnet? - Hvad? Lad os nu snakke om det.
Vi gør ikke noget, før jeg hører sandheden.
Jeg kunne mærke, der var noget galt.
Nej. Du kender mit omdømme. Du undersøgte jo Kroner-jobbet.
- Jeg skulle have fulgt min intuition. - Det er jo vanvittigt. Jeg er ikke agent.
- Rolig. - Hvem arbejder du for?
- CIA? Mossad? - Hvad snakker du om?
Milos, ingen af os er agenter.
Okay. Så har jeg ikke noget valg.
Jeg dræber jer begge to. Hvem af jer vil dø først?
Der er ingen, der dør. Vi er alle sammen på samme side.
Alle skal bare slappe helt af. Læg våbnene.
Okay.
Dræb dem begge to.
Stop.
Outrigger, du skyder ikke Kradic. Han skal føre os til Hydrosek.
Lad mig ordne det.
Ned på knæ.
Sådan ordner man forrædere.
Hvad siger du nu, agent Dixon?
Har du et par sidste ord?
Jeg er blot offer i den kamp, vi kæmper.
Han vil ofre sig for at redde missionen. Skyd ham.
Gør det så.
Vi har travlt. Vi skal væk herfra, før hans folk kommer.
Selv tak.
Kom så.
Det er Vaughn. Jeg skal bruge en båretransport nu.
En af agenterne er ramt.
Vaughn rapporterede. Raimes er blevet evakueret.
Hans tilstand er stabil. Skuddet undgik alle organerne.
Dixon reddede hans liv. Han er om bord på flyet med Kradic. Her er flynummeret.
Jeg ringer til Eurocontrol og ser, om vi kan spore det.
Jeg tror, jeg kan pejle Dixons signal med en af NSA's satellitter.
Har du tid et øjeblik?
- Hvad er der? - Kom bare ind.
Der er noget, I skal vide. Det er om jeres moster.
- Katya? - Elena.
Hun var en af KGB's bedste snigmordere
og myrdede diplomater og politikere i Østeuropa.
Hun havde ry for at være den ondeste af alle Derevko-kvinderne.
- Hvorfor siger du det nu? - Elena forsvandt for næsten 30 år siden.
Det siges, at hun blev uvenner med Irina.
Elena brød al kontakt med KGB og familien.
Både CIA og KGB ledte efter hende, men selv Irina kunne ikke finde hende.
- Men du fandt noget. - Jeg fik en besked for et år siden.
Det førte mig til et af Elenas tilflugtssteder i Warszawa.
Der fandt vi det her.
Det er mig på universitetet.
Det er min gamle lejlighed i Argentina.
Mine eksamenspapirer.
Jeg var ni dengang.
Ud fra det her går vi ud fra, at hun har holdt øje med jer i mindst ti år.
Vi går også ud fra, at hun står bag overfaldet på Sophia.
Hvorfor? Hvad vil hun os?
Det ved jeg ikke.
Vi gør alt for at finde ud af det.
Vi har nærlæst alle de filer, vi fandt...
Det er mig. Flyet er lettet. Ved vi, hvor de er på vej hen?
Jeg kontakter dig, når jeg ved, hvor de skal hen.
Jeg venter. Jeg svigter dig ikke, Elena.
Ved du, hvor Elena er?
Lige nu kan hun være hvor som helst.